Årets søkoncert i Farsø blev en på alle måder våd og småtræls affære. Regnbyger gjorde deres til at gøre den våd, og småtræls da ShuBiDua måtte melde afbud på grund af Bundesens sygdom. Og mere småtræls, da det ungdommelige publikum måtte gå skuffede hjem - Medina kunne ikke få sit grej på scenen denne regnfulde aften i det ellers så smukke søanlæg i Farsø og måtte aflyse.
Aftenens første navn, Johnny Madsen med band, lagde ellers en flot grund med gyngende bluesorienteret rockpop, som satte stemningen i vejret under paraplyer og regnslag. Den seje vestjyde med et velspillende band bag sig trækker på en lang række hits, som vækker genklang hos tilhørerne. Afslutningsnummeret Johnny Be Goode er nærmest Madsens signatur og den blev leveret med 100 procent energi og en i øvrigt fremragende lyd. Højt uden at være for højt. Detaljerne stod klart - noget de ikke altid gør til rockkoncerter, hvor lydmanden har en tendens til at skrue mere og mere op, som aftenen skrider frem.
Andet band på scenen var Die Herren - dansk kopiband med U2 som speciale. Bevares det lyder som den ægte vare, men trods en ihærdig indsats fra forsangerens side var det tydeligt, at det ikke lige passede ind denne aften. Måske skulle herrerne have været på som første navn. Jeg kan bestemt godt lide U2, men der er noget forkert over det. Fint nok, at sangeren lyder som Bono, men han behøver da ikke kopiere Bonos sceneoptræden med at sidde på scenekanten og søge kontakt med publikum. Min favoritperiode med det irske rockfænomen ligger i deres tidlige periode - måske fordi jeg hørte en fantastisk koncert med dem i Roskilde tilbage i 1983, hvor de lige var ved at slå igennem.
Og efter 6 timers venten måtte den yngre del af publikum slukørede konstatere, at deres store idol, Medina, ikke kunne optræde, da hendes tunge gear ikke kunne flyttes på scenen! Konferencierparret “Klassens Tykke Dreng” havde på det tidspunkt gjort deres for at udfylde ventetiden med spas og musik - og de slap da også helt fint fra den svære opgave at skulle meddele aflysningen - simpelthen ved at invitere det unge publikum på scenen, hvor de dannede kor i klassikeren “We Are The World”. Det dæmpede skuffelsen og ikke mindst frustrationerne noget.
Billedet herunder er af Johnnys Madsens bassist, Niels Nello Mogensen, som er lige præcis så cool, som en bassist skal være!
![](file.php?id=3bc5fdbc81100fc4475ff2db1bf40cbc&s=25268)
Kommentarer
Der er ingen kommentarer til dette indlæg